EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Hvad skal vi lave i dag?
Det ved jeg ikke.
- Det er kedeligt at lege far, mor og børn. - Ja.
Gad vide, hvornår mors gæster tager hjem.
- De skulle bare tage hjem. - Ja.
Hvad er det?
Jeg så en dukke gå hen ad stien.
En virkelig stor dukke.
Der var ligesom noget uldent ved hende.
- Mor! - Frk. Ann.
- Jeg forstår, men... - Det er vigtigt.
- Ja, men... - Mor!
Ann. Har jeg ikke sagt, du skal banke på først?
Og vil du hilse pænt på?
Velkommen til vores hjem.
- Undskyld, mor. - Ih, dog. Det var flot.
Hvad var der så?
Har du set en mærkelig bille?
- Jeg vil ikke se den, hvis det er. - Det er ikke en bille.
- Jeg så en dukke nærme sig huset. - En dukke?
Frue.
Hun er ankommet.
Nå, du mener assistenten. Det var vist i dag, ikke?
Vis hende ind.
- Javel, frue. - Vent nu lidt.
Jeg beklager, men vi må gøre dette en anden dag.
Vent. Hvad vil De gøre med herskabshuset?
Hun kan ikke bo her alene. Derfor tilbød vi...
- Kom endelig igen en anden dag. - Vent nu!
Ann.
Nu skal du være en dygtig pige.
Jeg beklager ventetiden.
Tak, fordi De kom den lange vej.
- Det var ingenting. - Hun kan tale!
Jeg rejser, hvorhen De end ønsker.
- Autohukommelsesassistent... - Du er en dukke!
- Ann. Jeg beklager. - De skal ikke beklage.
Violet Evergarden til tjeneste.
Vær sød at sidde ned. En kop te?
Jeg håber, De kan lide den.
- Tag bare for Dem. - Tak.
- Hun drikker! Hvad sker der med teen? - Ann.
Den bliver udstødt af min krop og vender tilbage til jorden.
Ann, nu er du ubehøvlet.
Skal vi begynde?
Jeg kan forstå, at jeg er blevet hyret for en uge.
Ja, jeg vil gerne i gang med det samme.
Javel. Hvor skal vi arbejde?
Hvad med udestuen, hvor der er lyst?
- Hvad skal I? - Hun skal hjælpe med at skrive et brev.
Jeg kan skrive et brev for dig!
Du kan ikke stave til de svære ord endnu, Ann.
Jo, jeg kan så!
Desuden er frk. Violet berømt for at være en dygtig brevskriver.
Hvem er brevet til?
Jo...
En person meget langt væk.
- Langt væk? - Ja. Det er et vigtigt brev.
Du må ikke komme ud i udestuen, okay? Skal vi gå, frk. Violet?
Javel.
Dette er skrivemaskinen, jeg har købt.
- Det er fint med mig. - Javel.
Jeg vidste, der var noget uldent ved hende.
Hun er virkelig en dukke.
Frue!
Er alt i orden, mor?
Ja, alt er i orden.
- Jeg vil snart få det godt igen. - Virkelig?
Virkelig.
Nu ved jeg det! Jeg synger en vuggevise for dig.
Tak.
Men voksne behøver ikke vuggeviser.
- Må jeg så sove her hos dig? - Årh.
Jeg troede, du er blevet for gammel til det.
Jeg vil gerne i dag.
Det ville være bedre, hvis du underholdt vores gæst.
Jeg hader gæster.
De prøver at tage dig fra mig.
Jeg er ked af det, Ann.
Men det er bare for syv dage.
Vær nu en dygtig pige.
Min mor siger, hun vil hvile sig lidt.
Javel.
Hun er bare lidt træt.
Jeg underholder dig i mellemtiden.
Jeg hader gæster.
Men du er en dukke.
Hvad skal vi lave?
Vi kunne snakke, eller lege eller noget.
Det er udenfor mit felt.
Men...
...hvis det kun er for kort tid...
- Så lad os lege med min dukke! - Nuvel.
En dukke, der leger med en dukke. Hvor er det bare sjovt!
Hvad skal jeg gøre med hende?
Tal til hende eller tag dig af hende, selvfølgelig.
Først skal du hilse på.
Goddag.
Jamen, goddag.
Det var dukken, der sagde det!
Ser man det.
Jeg forstår.
Nå ja! Du er en dukke,
så du har aldrig selv leget med en.
- Nej, jeg... - Jeg lærer dig hvordan.
Lad os lege far, mor og børn.
Jeg har et bord ude i haven.
Deres værelse er klar. Nu skal jeg vise vej.
Tak.
Du må have mig undskyldt.
Deres værelse ligger ovenpå.
Hvad mon de taler om?
Ellis!
- Jeg skal nok overtage! - Bestemt ikke!
Det er mit job.
Den må du ikke tage fra mig.
Øv. Hvorfor er livet så unfair?
- Ja? - Det er Ann.
Kom ind.
Er der noget galt?
Hvad laver du?
- Jeg justerer min arm. - Justerer?
Ja, så den bevæger sig rigtigt.
Skriver du så breve igen i morgen?
- Ja. - Og dagen efter?
- Ja. - Syv dage...
- Så den næste dag og næste dag igen? - Ja.
Hvem skriver du til?
- Det må jeg ikke afsløre. - Hvorfor ikke?
- Jeg har tavshedspligt. - Tavshed...
Hold op med at bruge svære ord!
Undskyld.
Det kan ikke være min far.
Fordi min far er væk.
Du ved den store krig?
Han døde som en helt.
- Så hvem skriver du dette brev til? - Frk. Ann.
Ville du noget bestemt?
Hvad mener du?
Ellis er taget hjem, og mor er allerede gået i seng.
Så burde frk. Ann også gå i seng.
Hvorfor?
Det er ikke godt for en dame at blive længe oppe.
- Det sagde frk. Cattleya. - Hvem er det?
- En anden assistent eller "dukke." - Endnu en?
Der er andre dukker ved navn frk. Erica og frk. Iris.
Nøj! Er der så mange levende dukker?
Ja.
- Frk. Ann. - Fint. Så går jeg i seng.
Du skal også i seng, ellers bliver mor vred.
Hvis du bliver længe oppe, vil du blive hjemsøgt af et spøgelse.
Godnat, frk. Ann.
Godnat!
Sikken mærkelig dukke.
"Tyven blev overrasket. Han råbte: 'Ah!'
og flygtede."
Du er ret god til at læse.
Violet!
Hvad for noget brød er hårdt og kan ikke spises?
Du kunne dyppe det i suppe for at blødgøre det.
Violet!
Lad os lege gåder og danse sammen, indtil min mor kommer.
Og vi kan lege far, mor og børn og fange kryb!
Frk. Ann. Fortæl, hvad der er vigtigst.
Violet, læs en bog for mig.
Violet!
Hvad synes De?
- Ja, det er virkelig godt. - Så fortsætter jeg i samme stil.
Tak.
- Ann! - Det er ikke, hvad du tror!
Jeg håbede, at Violet ville binde en sløjfe i mit hår.
Javel ja. Men senere, okay?
Frue, må jeg tage en kort pause?
- Hvad? - Frk. Ann mener vist nu.
Sådan, frk. Ann.
Det skulle ikke være dig, der bandt sløjfen i mit hår.
- Javel. - Jeg håbede, at mor ville gøre det.
- Javel. - Og det er hende, jeg vil læse med,
lege gåder og far, mor og børn med...
Selv om mor ikke kan lide biller.
Stop med at røve tiden med min mor fra mig!
Det er kun for et par dage mere.
Så sig til mor, at jeg må være der, når du skriver dit brev!
Jeg vil bare være tæt på og holde hende i hånden. Kom nu!
- Det kan desværre ikke lade sig gøre. - Hvorfor ikke?
Jeg beklager, frk. Ann.
Nu må jeg tilbage.
- Tror De, vi bliver færdige i dag? - Ja, hvis vi fortsætter i samme tempo.
Hvis det kan lade sig gøre.
Frue?
Jeg er okay.
Frue!
- Jeg er okay. - Jamen...
Vær sød at fortsætte.
- Stop! Det er nok nu, mor! - Frk. Ann!
- Det er nok nu! - Ann.
Jeg er okay. Gå nu ind og leg.
Hvorfor skriver du det der brev?
Hvem er det til? Far er jo ikke i live længere!
- Det er et vigtigt brev. - Er det til en, jeg ikke kender?
Det er en, der ikke vil besøge dig.
Der er ingen, der tænker på dig!
Er brevet mere vigtigt end mig?
Der er intet, der er mere vigtigt end dig.
- Din løgner. - Jeg lyver ikke.
Men du får det slet ikke bedre! Du sagde, at du fik det bedre!
- Det er rigtigt. - Jeg ved det allerede!
Jeg...
Jeg vil være alene, når du er borte!
Hvor længe har jeg sammen med dig?
Hvis jeg alligevel skal være alene,
så hold op med at skrive det brev og vær sammen med mig!
Kom nu, mor!
Kom nu!
- Mor! - Frk. Ann.
Mor!
Frk. Ann!
Frk. Ann.
Jeg lover dig, at min tid med din mor er for en god sag.
Jeg beder dig. Du må ikke være vred på din mor.
Jamen...
Det er naturligt, at det gør ondt.
Du måtte håndtere din mors sygdom i så ung en alder.
- Du er så stærk. - Nej, jeg er ikke!
Det er jeg ikke...
Jeg...
Jeg fik mor til at græde!
Nej. Du er meget sød.
- Nej, jeg er ikke. - Jo.
Nej!
Det er jeg ikke!
- Min mor blev syg, fordi jeg er uartig. - Det har ikke relation til det.
Jo, det har så!
Der er intet... Der er intet at gøre.
Det passer ikke!
Ligesom min arme...
...ikke kan blive bløde og varme ligesom dine.
Der er intet at gøre.
Mor...
Hvorfor skriver hun et brev?
Folk vil gerne udtrykke følelser til andre.
Og hvad så?
Det behøver de ikke.
Alle breve fortjener at blive leveret, frk. Ann.
En dag kom en dukke og omfavnede mig.
Hun skrev brevene færdige, og det var tid til at tage afsked.
Violet!
- Frk. Ann. - Hvad?
Du er varm.
Vent, er du...?
Hvad så med teen, du drak?
Som jeg sagde,
vil jeg udstøde den fra kroppen, og den vil vende tilbage til jorden.
Hun var alligevel ikke en dukke.
Og der var slet ikke noget uldent ved hende.
Hun var meget rar.
Jeg ville ønske, jeg kunne læse brevene, hun skrev.
Hvem mon de er til?
Ann.
Lad os tage en kop te.
Lad os lege med min dukke, mor.
- Okay. - Og vi kan læse, lege far, mor og børn...
Ann.
Min Ann.
Ann.
Tillykke med de otte år.
Der vil måske ske mange triste ting,
og du vil måske føle dig meget overvældet nu.
Men du skal ikke opgive håbet.
Du er måske trist og har lyst til at græde,
men glem ikke...
...at din mor elsker dig meget højt.
Ann, tillykke med de ti år.
Du er sikkert vokset meget.
Men du elsker sikkert stadig at læse og danse.
Er du kommet videre fra dine gåder og biller?
Tillykke med de 18 år.
Du er en voksen kvinde nu.
Er du forelsket?
Jeg kan ikke rådgive dig om kærligheden,
men jeg er sikker på, at du vælger en dejlig person.
Tillykke med fødselsdagen, Ann.
Du har levet 20 år nu. Det er fantastisk.
Men du skal huske, at selv voksne må beklage sig ind imellem.
Når du er trist, skal du vide, at jeg er hos dig.
Ann.
Jeg vil altid våge over dig.
- Flot arbejde, Violet. - Du har skrevet så mange.
Disse skal leveres til Ann Magnolia de næste 50 år.
Har du skrevet 50 breve?
Det var den første lange rejse i noget tid. Gik alt godt?
- Det var intet problem. - Men dette er bare så godt.
Hun vil se frem til, at de kommer hvert år.
Ja, men...
...når de ankommer...
...vil hendes mor...
Hun er stadig så lille.
Hun bliver så ensom.
Og Ann må forlade sin dyrebare datter.
Hun bliver efterladt alene...
...i det herskabshus. Jeg...
Jeg...
Jeg måtte holde tårerne tilbage i al den tid i herskabshuset.
Ja.
Men Violet...
...de skal nok komme frem. Dine breve.
Uanset hvor langt hun end er væk.
DINE NÆRE VIL ALTID VÅGE OVER DIG
Tekster af: Kasper Erik Nielsen